[Forside] [Indhold] [Forrige]
[Næste]
Affald 21
D 3 Husholdninger
D 3.0.1 Status
D 3.0.2 Fremtidige initiativer
D 3.0.3 Regulering
D 3.0.4 Miljøvurdering
D 3.0.5 Betydning for nationale myndigheder
D 3.0.6 Betydning for de kommunale myndigheder
D 3.1 Dagrenovation fra husholdninger
D 3.1.1 Status
D 3.1.2 Fremtidige initiativer
D 3.1.3 Regulering
D 3.1.4 Miljøvurdering
D 3.1.5 Betydning for de nationale myndigheder
D 3.1.6 Betydning for de kommunale myndigheder
D 3.2 Storskrald
D 3.2.1 Status
D 3.2.2 Fremtidige initiativer
D 3.2.3 Regulering
D 3.2.4 Miljøvurdering
D 3.2.5 Betydning for de nationale myndigheder
D 3.2.6 Betydning for de kommunale myndigheder
D 3.3 Haveaffald
D 3.3.1 Status
D 3.3.2 Fremtidige initiativer
D 3.3.3 Regulering
D 3.3.4 Betydning for de nationale myndigheder
D 3.3.5 Betydning for de kommunale affaldsmyndigheder
Miljøproblem |
Affaldsmængderne er stigende, og
genanvendelsen af affaldet er i dag mindre end ønsket, hvorved for mange ressourcer går
tabt.
Husholdningsaffald indeholder miljøbelastende stoffer, som skaber
problemer ved affaldsbehandlingen. |
Initiativer
Dagrenovation
Storskrald
Farligt affald
Haveaffald |
Øget indsamling og genanvendelse
af glas, papir samt pap- og plastemballage
Udbygning af erfaringsgrundlaget for biogasanlæg. Herefter
indførelse af krav om indsamling af organisk dagrenovation
Etablering af særskilte ordninger for elektriske og elektroniske
produkter, imprægneret træ samt PVC
Når der er udviklet nye behandlingsmetoder, skal alle typer
batterier indsamles
Øget information om farligt affald i husholdninger for herigennem
at øge indsamlingen
Fastholdelse af den nuværende indsats for haveaffald |
D 3.0.1 Status
Mål år 2004
- øget fokus på sammenhængen mellem materielt forbrug og affaldsmængder
- fastholdelse af et returflaskesystem.
- øget indsamling af farligt affald fra husholdningerne
Husholdningsaffald består af dagrenovation, storskrald og haveaffald.
I 1997 blev 28% genanvendt, 56% forbrændt og 15% deponeret. 1% blev særligt behandlet.
En del af husholdningsaffaldet er farligt affald.
1. januar 1997 blev der indført stop for deponering af
forbrændingsegnet affald. Det forventes, at dette stop flytter affald fra deponering til
primært forbrænding eller genanvendelse.
Mængden af husholdningsaffald var 2.776.000 tons i 1997. Der er fra
1994 til 1997 sket en stigning i mængden af husholdningsaffald på 200.000 tons, hvilket
først og fremmest skyldes en stigning i mængden af haveaffald.
Der ses desuden en mindre stigning for storskrald, hvilket kan skyldes,
at de kommunale ordninger er blevet forstærket i de senere år. Dertil kommer en forøget
købekraft og deraf følgende større forbrug af længerevarende forbrugsgoder.
Forbrugsvaner er afgørende for udviklingen i affaldsmængderne fra
husholdninger. Forbrug af varer med lang levetid og af miljømæssig høj kvalitet vil alt
andet lige resultere i en mindre affaldsmængde.
Husholdningsaffald indeholder miljøbelastende affaldsfraktioner, som
giver problemer i affaldshåndteringen. Borgerne skal i langt højere grad have mulighed
for at aflevere disse fraktioner til særskilt behandling (PVC, imprægneret træ,
elektriske og elektroniske produkter).
I de fleste kommuner finansieres håndteringen af husholdningsaffald
ved hjælp af et generelt renovationsgebyr. Det indeholder derfor ikke noget incitament
for den enkelte borger til at mindske mængden af affald eller øge genanvendelsen, men
heller ikke til at bortskaffe affaldet miljømæssigt uhensigtsmæssigt.
![Image62.gif (3982 bytes)](images/Image62.gif)
Farligt affald fra husholdningerne kan både findes i dagrenovation og
storskrald og er rester af farlige kemiske stoffer og produkter, malingrester,
medicinrester, batterier m.v., som borgerne ønsker at skille sig af med. Farligt affald
fra husholdningerne skal indsamles særskilt.
Der er i dag etableret forskellige indsamlingsordninger i de
forskellige kommuner. Målet er, at borgerne let kan få indsamlet det farlige affald.
Indsamlingsordningerne skal tilpasses under hensyntagen til de
forskellige forhold, der er i by- og landkommuner samt i parcelhuskvarterer og
boligkomplekser. Dertil kommer den forskel, der er i de enkelte kommuners struktur.
Nogle kommuner har etableret miljøbiler, som lejlighedsvis indsamler
det farlige affald i boligkvartererne. Andre har lavet ordninger, hvor det farlige affald
indsamles i særlige beholdere, som afhentes ved bopælen.
Der findes også forhandlerordninger, hvor det er muligt for borgerne
at aflevere det farlige affald i butikker, hvor produkterne forhandles (medicinrester på
apoteket, male- og lakrester hos farvehandlerne, batterier i butikker, hvor disse
forhandles). Andre steder er der etableret containerordninger, som er placeret forskellige
steder i byen.
Dertil kommer de faste modtagepladser i kommunerne (containerpladser),
hvor der også kan afleveres andet affald.
Undersøgelser viser, at de kommuner, som har etableret henteordninger
direkte fra bopælen, indsamler den største mængde farligt affald.
D 3.0.2 Fremtidige initiativer
Der skal gennemføres en informationskampagne med konkrete anbefalinger
vedrørende f.eks. kvalitet/holdbare produkter, produkter af genanvendte materialer,
returemballager og emballerede varer m.v. Informationskampagnen skal søges gennemført i
samarbejde mellem Miljøstyrelsen og Forbrugerstyrelsen. Effekten af dette initiativ skal
ses i et langsigtet perspektiv.
Midler
- gennemføre en informationskampagne om sammenhæng mellem materielt forbrug og
affaldsmængder
- erfaringsopsamling om differentierede renovationsgebyrer
- information om håndtering af farligt affald
- udarbejdelse af en vejledning om farligt affald
De forskellige erfaringer med differentiering af renovationsgebyrer
baseret på vægt eller volumen skal opsamles. Erfaringerne skal danne baggrund for en
vurdering af, hvorvidt et differentieret gebyr generelt vil give øget incitament til, at
den enkelte borger vil medvirke til øget genanvendelse og affaldsminimering.
Borgerne skal informeres om, hvad der er farligt affald, og hvordan den
kommunale ordning fungerer.
Reglerne om farligt affald fra husholdninger skal præciseres i en
vejledning om farligt affald.
D 3.0.3 Regulering
Håndtering af husholdningsaffald, herunder farligt affald fra
husholdningerne er reguleret efter Affaldsbekendtgørelsen. Affaldet skal indsamles af
kommunen.
D 3.0.4 Miljøvurdering
Affaldsminimering nedsætter ressourceforbrug og reducerer mængden af
affald, der skal behandles.
Forbedret indsamling af farligt affald vil sikre en miljømæssig
korrekt håndtering af affaldet.
D 3.0.5 Betydning for nationale myndigheder
Der skal gennemføres en informationskampagne om forbrug og affald samt
erfaringsopsamling om differentierede renovationsgebyrer.
Der skal udarbejdes en vejledning om farligt affald, som omfatter
affald fra både virksomheder og husholdninger.
D 3.0.6 Betydning for de kommunale myndigheder
Kommuner skal i deres informationsarbejde sætte fokus på
sammenhængen mellem borgerens forbrug og de stigende affaldsmængder - og i den
sammenhæng, hvilke adfærdsændringer der kan være med til at mindske affaldsmængden.
De kommunale myndigheder skal informere borgerne om den kommunale
ordning for farligt affald.
D 3.1 Dagrenovation fra husholdninger
D 3.1.1 Status
Mål i år 2004
- 30 % genanvendelse af dagrenovation
Langsigtet mål
- 40-50% genanvendelse af dagrenovation
Genanvendelsen af dagrenovation skal øges. Genanvendelsen kan øges
ved, at borgerne øger udsorteringen af glas, papir og pap samt den organiske fraktion i
dagrenovation.
Der sker i dag særskilt indsamling af papir og glas som følge af
lovgivningen, mens separat indsamling af organisk dagrenovation er mindre udbredt.
Mængden af dagrenovation var i 1997 1.621.000 tons. I forhold til 1994
er mængden af dagrenovation stort set uændret. I 1997 var genanvendelsen 15%.
![Image63.gif (14055 bytes)](images/Image63.gif)
Kilde: Affaldsstatistik 1997, Orientering fra Miljøstyrelsen nr. 1,
1999.
Emballageaffald udgør ca. en fjerdedel af dagrenovationen, svarende
til 425.000 tons, hvoraf ca. 30% materialegenvindes og de resterende 70% går til
forbrænding.
To tredjedele af den emballage, der går til forbrænding, består af
pap, papir og plast. Resten er glas, stål- og aluminiumsemballager. Glasset er uegnet til
forbrænding, mens en vis del af aluminiumsemballagen nyttiggøres. Stålemballage kan
nyttiggøres efter forbrænding, idet jernet separeres fra slaggen ved hjælp af magneter
og afsættes som forbrændingsskrot.
Udsortering af fraktionerne plast og pap kan forbedres og genanvendes i
større omfang, end det sker i dag.
D 3.1.2 Fremtidige initiativer
Midler
- erfaringsopsamling vedrørende differentierede renovationsgebyrer
- øget genanvendelse af organisk affald, papir og pap samt glas
- vurdering af mulighederne for genanvendelse af plastdunke og -flasker
Brug af differentierede renovationsgebyrer er i dag mulig på
dagrenovationsområdet. Erfaringerne med differentiering af renovationsgebyrer baseret på
vægt eller volumen skal opsamles og dermed danne baggrund for kommunernes beslutning om,
hvorvidt differentierede renovationsgebyrer skal indføres.
Indsamlingen til genanvendelse af glas, papir og pap samt organisk
dagrenovation skal øges. Se de enkelte fraktioner i bilag E.
De miljømæssige og økonomiske fordele ved at genanvende plastdunke
og -flasker skal undersøges. Resultatet af undersøgelserne vil blive vurderet og
formidlet til relevante aktører.
D 3.1.3 Regulering
Hvor der er mere end 1000 indbyggere skal dagrenovation indsamles. I
landområderne skal behandling af affald anvises. Blandet dagrenovation skal anvises til
forbrænding.
Aviser og ugeblade samt glas skal indsamles til genanvendelse fra
bebyggelser med mere end 2000 husstande.
Kommunalbestyrelsen har mulighed for at iværksætte
indsamlingsordninger eller andre fælles ordninger for andre fraktioner.
Borgere, grundejere, virksomheder og institutioner er forpligtet til at
benytte de kommunale ordninger.
Kommunalbestyrelsen har mulighed for at anvise forbrændingsegnet
affald til midlertidig oplagring, dog højest op til 1 år. Midlertidig oplagring må ikke
ske for dagrenovation eller andet let fordærveligt affald.
D 3.1.4 Miljøvurdering
Øget genanvendelse nedsætter ressourceforbruget og reducerer mængden
af affald, der skal forbrændes.
D 3.1.5 Betydning for de nationale myndigheder
Iværksættelse af undersøgelse af effekten ved genanvendelse af
plastdunke.
D 3.1.6 Betydning for de kommunale myndigheder
Afhængig af resultatet af undersøgelsen af bringeordningen for
plastdunke vil der i planperioden blive grundlag for at etablere særlige bringeordninger
for denne fraktion.
D 3.2 Storskrald
D 3.2.1 Status
Mål år 2004
- 25% genanvendelse
- 37,5% forbrænding
- 37,5% deponering
Genanvendelsen af storskrald kan øges ved større udsortering af
husholdningsaffaldet.
Mange kommuner har inden for de sidste år etableret bemandede
containerpladser. Der er imidlertid en meget stor variation i, hvilke og hvor mange
affaldstyper, der sorteres i. Containerpladserne er ofte suppleret med en separat
indsamlingsordning.
Med øgede krav til storskraldsordninger om udsortering af
affaldsfraktioner eller særskilt behandling kan borgerne aktivt medvirke til at øge
genanvendelsen.
Mængden af storskrald har været stigende bl.a. p.g.a. udbredelsen af
separate indsamlingsordninger og bemandede containerpladser. En del affald bortskaffes
derfor ikke længere på anden vis. Fra 1996 til 1997 faldt mængden dog med 51.000 tons.
Mængden af storskrald var 588.000 tons i 1997. Af denne mængde blev
17% ført til genanvendelse, 41% til forbrænding og 42% blev deponeret.
På grund af forskellige opgørelsesmetoder i kommunerne er tallene for
storskrald usikre, idet storskrald i visse kommuner opgøres som storskrald og i andre som
industriaffald. Derfor skal målsætningen for genanvendelse, forbrænding og deponering
vurderes med et vist forbehold.
Stoppet for deponering af forbrændingsegnet affald, som blev indført
1. januar 1997, vil mindske mængden af storskrald til deponering.
![Image64.gif (8129 bytes)](images/Image64.gif)
Kilde: Affaldsstatistik 1997, Orientering fra Miljøstyrelsen nr. 1 1999.
Storskrald er sammensat af mange forskellige materialer, og en samlet
indsats for at øge genanvendelsen er vanskelig. Indsatsen vil derfor være rettet
specifikt mod enkelte fraktioner.
D 3.2.2 Fremtidige initiativer
Midler
- krav til storskraldsordninger vil blive vurderet
Muligheden for at øge genanvendelsen ved at stille krav til
storskraldsordninger vil blive vurderet.
Fraktionerne pap samt elektroniske og elektriske produkter skal
indsamles særskilt med henblik på genanvendelse. Fraktionen imprægneret træ skal
udsorteres i fraktionen ikke-forbrændingsegnet affald. PVC-holdigt affald, der kan
genanvendes, skal udsorteres separat og anvises til genanvendelse. PVC-affald, der ikke
kan genanvendes, skal udsorteres separat og deponeres . Det anbefales, at kommunerne
anviser PVC til deponering i særskilte celler, således at det eventuelt er muligt at
føre affaldet til anden behandling på et senere tidspunkt, Se i øvrigt de enkelte
fraktioner i bilag E.
D 3.2.3 Regulering
Kommunerne skal anvise håndtering af storskrald, herunder sikre, at
borgerne frasorterer forbrændingsegnet affald.
D 3.2.4 Miljøvurdering
Indsatsen for at øge genanvendelsen vil sikre udnyttelsen af
ressourcer i affaldet og mindske behovet for forbrændings- og deponeringskapacitet.
Særskilt behandling af en række fraktioner af storskraldet vil nedbringe indholdet af
miljøbelastende stoffer i slaggen fra forbrænding.
D 3.2.5 Betydning for de nationale myndigheder
Affaldsbekendtgørelsen skal revideres, således at det fremgår, at pap, PVC-holdigt
affald, imprægneret træ samt elektriske og elektroniske produkter ikke længere
betragtes som forbrændingsegnet affald.
D 3.2.6 Betydning for de kommunale myndigheder
Kommunerne skal overveje mulige forbedringer af de eksisterende
storskraldsordninger samt være forberedt på krav om, at nærmere bestemte
affaldsfraktioner som pap, elektriske og elektroniske produkter, PVC og imprægneret træ
i storskraldet skal frasorteres til genanvendelse, særskilt behandling eller deponering.
D 3.3 Haveaffald
D 3.3.1 Status
Mål år 2004
- 95% genanvendelse af haveaffaldet
Hele 97% af haveaffaldet blev genanvendt via central kompostering i
1997, hvilket er over målet på 85% for år 2000. Som følge heraf er deponeringen af
haveaffald faldet fra 10% i 1994 til 1% i 1997. Genanvendelsen af haveaffald forventes
ikke at kunne øges yderligere.
Hjemmekompostering er blevet fremmet i en længere årrække gennem
informationsmateriale og -kampagner, og kommunerne har frivilligt etableret ordninger og
anlæg for kompostering af haveaffald. Indsatsen over for haveaffald må betegnes som en
succes.
Ud over hjemmekompostering indsamles haveaffald via de kommunale
ordninger til genanvendelse. Mængden er steget væsentligt de seneste år, fra 290.000
tons i 1994 til 443.000 tons i 1997. Dette skyldes en udvidet brug af ordningerne samt en
forbedret dataindsamling om haveaffald.
![Image65.gif (9798 bytes)](images/Image65.gif)
Kilde: Affaldsstatistik 1997, Orientering fra Miljøstyrelsen nr. 1, 1999.
D 3.3.2 Fremtidige initiativer
Midler
- fastholdelse af den eksisterende indsats
Den nuværende indsats skal fastholdes. Dette kræver ikke nye
initiativer.
D 3.3.3 Regulering
Kommunerne skal anvise håndtering af haveaffaldet. Haveaffald kan
hjemmekomposteres uden tilladelse fra kommunalbestyrelsen, hvis reglerne herom i
regulativet følges.
Afbrænding af affald er kun tilladt på godkendte anlæg. Kommunerne
kan tillade privat afbrænding af haveaffald.
D 3.3.4 Betydning for de nationale myndigheder
Ingen.
D 3.3.5 Betydning for de kommunale affaldsmyndigheder
Kommunerne skal fortsætte informationsindsatsen om kommunens ordninger
for hjemmekompostering og/eller indsamling og central kompostering og sikre, at den
nuværende genanvendelse af haveaffaldet fortsat opretholdes.
|