Som beskrevet i indledningen er det såkaldte kerneproblem, at der
ikke genanvendes nok forurenet og renset jord. For at indkredse og beskrive årsagerne
til den manglende genanvendelse er der opstillet et problemtræ, der beskriver forskellige
årsags- og virkningssammenhænge i relation til den manglende genanvendelse.
Problemtræet tager udgangspunkt i kerneproblemet, mens mulige årsager til
kerneproblemet udgøres af forgreningerne i træet. Barriererne eller årsagerne
til, at der ikke genanvendes nok forurenet og renset jord, er samlet i fem problemområder
omhandlende; Økonomiske incitamenter, Konservatisme" i forhold til at
anvendelse af materialer, Kvaliteten af og strukturen i jorden, Myndighedsbehandling og
Udbud og efterspørgsel. Det andet niveau i problemtræet udgøres af de fem
delområder. Hvert deltræ forgrenes så yderligere i mulige årsager til disse problemer.
Årsagerne bliver således mere og mere specifikke, jo længere forgreningerne kommer ud.
![](images/f4.gif)
Figur 4
Deltræ 0 forurenet og renset jord, de to øverste niveauer.
Problemtræet er udarbejdet på baggrund af de problemer og barrierer for
genanvendelse, der har været diskuteret i og fremlagt af arbejds- og følgegrupperne.
Det skal understreges, at de anførte udsagn om problemer og barrierer for
genanvendelse afspejler de erfaringer, som arbejds- og følgegruppemedlemmer har gjort
sig. Udsagnene er diskuteret i gruppen, men udsagn og data er ikke verificerede.
Målet med at opstille et problemtræ er ikke at udpege syndere" eller
placere ansvar, men så vidt muligt at skitsere de forskellige årsager til, at der ikke
genanvendes nok jord.
I første omgang er alle problemer og årsager fremlagt uden vægtning af, hvor stor
betydning problemerne har haft for den manglende genanvendelse. Efterfølgende er de
væsentligste årsags- og virkningssammenhænge prioriteret.
De barrierer, der er blevet vurderet at være væsentlige af arbejds- og
følgegrupperne, er i de opstillede figurer markeret med en kraftigere ramme om
kassen". Prioriteringen er foretaget på baggrund af de argumenter, der er
fremført i forbindelse med de enkelte udsagn og på baggrund af en opfattelse af, at der
har været bred enighed om, hvad der betragtes som værende af betydning. Det har været
et kriterium, at der skulle være mulighed for at finde løsninger på de opstillede
problemer.
Kerneproblemet og det 2. niveau med fem deltræer fremgår af deltræ 0. De fem
deltræer er betegnet deltræ A til E.
I det efterfølgende beskrives og uddybes de enkelte kasser i deltræerne A til E. Her
vil fokus blive lagt på de væsentlige barrierer, ligesom det vil være disse, der føres
videre i det efterfølgende måltræ. Det samlede problemtræ fremgår af bilag A.
Problemet i deltræ A angiver, at de aftagere af jord, der måtte have mulighed for at
genanvende forurenet og renset jord, ikke har noget økonomisk incitament til at gøre
det.
![](images/f5.gif)
Figur 5
Deltræ A forurenet og renset jord
Genanvendelse kan i mange tilfælde være forbundet med øgede udgifter i de respektive
bygge- eller anlægsarbejder, og det er derfor sandsynligt, at hvis der var en økonomisk
gevinst forbundet med at genanvende jorden, ville nogle aftagere antageligt finde jorden
mere attraktiv.
I Figur 5 er deltræ A vist. I det følgende gennemgås problemstillingerne for de
enkelte grene af træet.
Genanvendelse belønnes ikke"
Der er ikke nogen tilskyndelse til at genanvende forurenet eller renset jord. Der
er ingen direkte eller indirekte økonomisk støtte, derviser, at der set ud fra et
samfundsmæssigt synspunkt ydes en værdsat indsats ved at genanvende forurenet og renset
jord. Til sammenligning svares der ikke afgift på affald, der genanvendes frem for at
blive brændt eller deponeret. Der er således et indirekte økonomisk incitament til at
genanvende affald frem for at bortskaffe det ved forbrænding eller deponering. Et
tilsvarende - indirekte - incitament findes ikke, når det gælder genanvendelse af jord.
Store transportomkostninger"
Et af de områder, der medvirker til at fordyre genanvendelsen af forurenet og
renset jord, kan være relativt store transportomkostninger forbundet med at håndtere
jorden.
Ofte er det ikke muligt at afsætte jorden lokalt, hvorved transporten fordyrer
genanvendelsen i forhold til eksempelvis brug af primære råstoffer. Dette gælder både
for renset jord og for forurenet jord, der enten transporteres direkte fra opgravningssted
til anvendelsessted, eller i første omgang skal omlastes på en oplags- eller
karteringsplads.
Samtidig er der forholdsvis få jordrenseanlæg (omkring 15 virksomheder på
landsplan), hvorfor udgifter til transport i forbindelse med rensning af jord kan være
væsentlige i sammenligning med de transportudgifter, der er forbundet med transport af
primære råstoffer.
Et fordyrende led kan være, at jorden ikke i alle tilfælde kan oplagres og sorteres i
umiddelbar nærhed af, hvor genanvendelsen ønskes, eller hvor jorden fremkommer, da der
er forholdsvis få karterings- og oplagspladser. Manglende karterings- og oplagspladser
kan derfor øge transportomkostningerne. Se i øvrigt under 3.5, deltræ E.
Ingen afgift på deponering af forurenet jord i specialdepot"
Forurenet jord til deponering i specialdepot er fritaget for afgifter i henhold til
Affaldsafgiftsloven13. Det betyder, at det kan
være økonomisk attraktivt at deponere jord frem for at genanvende den. Deponering af
(øvrigt) affald koster pt. (juli 2001) 375 kroner pr. ton i statsafgift. Dertil kommer,
at der på nogle deponeringsanlæg kun skal svares et lavt deponeringsgebyr til drift etc.
af anlægget, hvorfor det kan være attraktivt at deponere jorden frem for at genanvende
den.
Det er dog ikke alt jord, der vil være egnet til genavendelse, uanset om der er
gennemført en rensning af den. På grund af forureningens omfang og karakter må jorden
derfor deponeres.
Små afgifter på råstoffer"
Afgifter på råstoffer som f.eks. grus er forholdsvis små (5 kroner pr.
kubikmeter), hvilket kan være en medvirkende årsag til, at det er mindre attraktivt at
anvende forurenet og renset jord frem for at anvende primære råstoffer.
Prisen på ren jord er lav"
Det kan være en hindring for genanvendelsen, at der er store mængder ren
overskudsjord til rådighed, og at prisen på ren jord normalt er lav.
3.2 Deltræ B - Aftagere anvender de materialer, de plejer
En barriere for at anvende forurenet og renset jord er, at de potentielle aftagere af
jorden har en tendens til at bruge de materialer, de er vant til at benytte. Det kan være
vanskeligt at ændre vaner og erstatte kendte materialer med nye og ukendte materialer. I
Figur 6 er deltræ B vist, og efterfølgende er problemerne i de enkelte grene af træet
gennemgået.
Se her!
Figur 6
Deltræ B forurenet og renset jord
Ikke kendskab til genanvendelsesmuligheder"
Det er identificeret som en væsentlig barriere, at potentielle aftagere ikke har
kendskab til mulighederne for at anvende forurenet og renset jord frem for de materialer,
de plejer at bruge eller at kendskabet er så perifert, at det ikke overvejes
seriøst, når bygge- og anlægsprojekter igangsættes.
Dette kan skyldes, at der mangler eksempler på og information om, indenfor hvilke
områder og aktiviteter forurenet og renset jord er velegnet. Men det kan også skyldes,
at der hverken fra myndighedsside eller fra brancheforeningernes side gøres nok for at
rette opmærksomheden mod området.
Ikke krav om genanvendelse"
En anden årsag til, at potentielle aftagere ikke skifter fra de traditionelle
materialer til forurenet og renset jord, kan være, at de ikke bliver mødt med krav om at
skulle erstatte brugen af rene og primære råstoffer med forurenet og renset jord.
Miljømyndighederne har med det nuværende lov og regelsæt indenfor miljøområdet ikke
mulighed for at stille krav om genanvendelse af forurenet eller renset jord.
Ligeledes er der ikke i byggeloven krav om, at der så vidt muligt skal genanvendes
jord eller i det hele taget udarbejdes jordbalancer ved planlægning af projekter.
Ønsker ikke at genanvende renset og forurenet jord"
En række potentielle aftagere ønsker givetvis ikke at bruge jord, der er eller
har været forurenet.
Dette kan skyldes, at aftagerne er konservative i deres handlinger, og at det kræver
en øget indsats at skifte materiale. Der skal måske planlægges længere tid i forvejen,
så det sikres, at materialerne er til rådighed, når de behøves, eller det vil være
nødvendigt at henvende sig til andre leverandører, end dem man plejer at anvende.
Samtidig er papirgangen og administrationen anderledes. Dette kan betyde, at nogle
aftagere på denne baggrund vælger at gøre, som de plejer.
For nogle potentielle aftagere kan det være et valg, at de (udfra en miljømæssig
betragtning) ikke ønsker at erstatte anvendelsen af rene eller primære råstoffer med
forurenet eller renset jord på deres ejendom. Hvilket kan skyldes, at de ikke ønsker at
tilføre yderligere mængder af forurenet jord til et areal eller risikere, at arealet
kortlægges i henhold til jordforureningsloven. Se figur 7, deltræ C.
For nogle kommuner kan det være en politisk beslutning, at kommunen vil tilstræbe at
holde den forurenede jord på et begrænset antal (store) lokaliteter for at sikre, at der
er et samlet overblik over placeringen, og at opblanding med ren jord så vidt muligt
ønskes undgået. For eksempel er der uheldige erfaringer med brug af slagger på f.eks.
stisystemer, hvor det efterfølgende har vist sig, at en del af slaggernes indholdsstoffer
kan udvaskes. Mængden af slagge kan være relativ beskeden, men da slaggen er lagt over
store arealer, hvor den er blevet opblandet med jord, og da man ikke kan sortere slaggen
fra jorden igen, har det dermed resulteret i unødigt store mængder forurenet jord. Det
samme vil være problemet, uanset om der udvaskes skadelige indholdsstoffer fra slaggen,
idet jorden fra et sådant område ikke længere kan betegnes som ren på grund af den
iblandede slagge.
Det kan også være en politisk beslutning i kommunerne, at forurenet jord fra egen
kommune ikke ønskes eksporteret til andre kommuner og omvendt.
En række forhold betyder, at det opleves som besværligt eller umuligt at anvende
jorden. Det kan skyldes jordens indholdsstoffer, samt at jordens tekniske egenskaber ikke
nødvendigvis lever op til de krav, der stilles ved konkrete projekter. Deltræ C, der
viser problemerne forbundet med jordens kvalitet og struktur, er vist i Figur 7.
Problemerne er nærmere beskrevet i det følgende.
Se her!
Figur 7
Deltræ C forurenet og renset jord
Mangler leveringsbeskrivelser og standardnormer for jord"
Et problem ved at genanvende forurenet og renset jord er bl.a., at der på nogle
områder mangler leveringsbeskrivelser og standardnormer, der kan anvendes til at give en
entydig klassificering af jorden. Det kan være af afgørende betydning for bygge- og
anlægsprojekter, at krav og specifikationer overholdes. Usikkerhed om, hvilken teknisk
klassificering jorden har, kan betyde, at nogle aftagere vælger kendte materialer.
Jorden er ikke egnet"
I nogle situationer har jorden en kvalitet, der betyder, at den ikke er egnet til
et konkret projekt.
Dette kan skyldes flere forhold. Eksempelvis kan jorden være så kraftigt forurenet
eller indeholde forureningskomponenter (f.eks. tungmetaller) i et sådant omfang, at det
med de nuværende rensemetoder vil være for dyrt og uhensigtsmæssigt at rense jorden
sammenholdt med den miljøgevinst, der opnås ved rensningen.
En anden hindring for at anvende jorden kan være, at jorden fra jordrenseanlæg og
karteringspladser ikke er tilstrækkeligt godt beskrevet, så nogle aftagere fravælger
den forurenede og rensede jord på grund af usikkerhed om jordens geotekniske egenskaber.
Jordens struktur kan være ødelagt på grund af renseprocessen, hvor jorden f.eks. er
tilført vand, organiske hjælpestoffer i form af halm eller sigterester fra
komposteringsanlæg. Sådanne tilsætninger kan gøre ellers anvendelig jord uegnet som
f.eks. konstruktionsjord i forbindelse med vejbygning, hvor det er vigtigt, at jorden har
specifikke geotekniske egenskaber.
Opbevaring uden overdækning eller opbevaring, hvor der ikke er taget højde for at
opbygge det midlertidige depot hensigtsmæssigt, kan også medvirke til, at jordens
struktur ændres, og jorden enten bliver for fugtig eller udtørrer. I sådanne tilfælde
ville jorden måske kunne anvendes, da den blev gravet op, men er på grund af
opbevaringsformen ikke længere egnet. Hvorvidt jordens struktur forringes ved opbevaring
uden overdækning vil dog afhænge af årstiden, den tekniske opbygning af depotet og af,
hvor længe jorden opbevares.
Ikke troværdighed om jordens kvalitet"
I nogle tilfælde fravælger potentielle aftagere den forurenede og rensede jord
på grund af usikkerhed om jordens kvalitet. Dette vil især være en barriere for at
anvende renset jord i forbindelse med beboelsesejendomme, hvor beboerne ikke vil være
trygge ved at færdes på jord, der har været forurenet.
Et andet problem er, at der blandt de aktører, der professionelt håndterer forurenet
og renset jord, i nogle tilfælde er tvivl om jordens reelle kvalitet, også selvom jorden
er blevet analyseret.
Der er gennemført forsøg med at lade jordprøver fra samme parti jord analysere på
forskellige analyselaboratorier. Der var store variationer i analyseresultaterne14. Akkrediterede laboratorier anvender forskellige
analysemetoder for f.eks. PAHer. En del laboratorier oplyser desuden kun
totalkulbrintekoncentrationen i stedet for indholdet af kulbrinter fordelt på
kædelængdegrupper, som anbefalet i Miljøstyrelsens vejledning. Et af problemerne kan
være, at det ved bestilling af analyser ikke præciseres, hvilken metode der ønskes
anvendt, samt hvordan resultaterne skal præsenteres. Endelig kan det ikke udelukkes, at
der sker fejl ved analyseringen.
Usikkerhed om analyseresultaternes kvalitet kan bevirke, at nogle aftagere fravælger
forurenet og renset jord, da de ikke vil risikere at få jord, der er mere forurenet, end
analyserne umiddelbart viser.
Et forhold, der også skaber tvivl om jordens kvalitet, er, at prøvetagningen ikke
altid er repræsentativ for hele jordpartiet. Dette kan skyldes, at der udtages for få
prøver, eller at retningslinierne for prøvetagning ikke er gode nok. En anden mulighed
er, at kravene til prøvetagning ikke er kendt af alle, der udtager jordprøver.
Antallet af prøver og analyser holdes som regel på et minimum, fordi
analyseomkostningerne er høje. Da der ikke anvendes statistiske vurderinger ved
prøvetagningen, er det svært at dokumentere, om analyseresultaterne reelt er
repræsentative for den pågældende jordmængde. Endelig kan der forekomme hot-spots,
der kun lader sig fange ved et meget fintmasket prøvetagningsprogram.
Reelt vil jordens renhed i mange tilfælde bedst kunne beskrives ved en angivelse af en
sandsynlighed, der beregnes på baggrund af prøvetagningen og analysemetoderne.
Lovgivningen er uklar"
Når potentielle aftagere fravælger forurenet og renset jord, kan det efter
arbejds- og følgegruppen og skyldes, at lovgivningen i nogle tilfælde opleves som uklar.
Som eksempler kan nævnes det noget sammensatte lovkompleks, som udgøres af bl.a.
Miljøbeskyttelsesloven15, Bekendtgørelse om
genanvendelse af restprodukter og jord til bygge- og anlægsarbejder16, Lov om forurenet jord17,
Bekendtgørelse af lov om afgift af affald og råstoffer18
samt Affaldsbekendtgørelsen19. Brugen af ikke
helt ens definitioner eller manglen på definitioner kan virke forvirrende og kan betyde,
at nogle aftagere vælger andre materialer frem for skulle forholde sig til et kompliceret
og måske uigennemskueligt regelsæt. Som eksempel kan nævnes, at mens
jordforureningsloven og genanvendelsesbekendtgørelsen forholder sig til jordens indhold
af skadelige stoffer ved beslutninger om genanvendelse, forholder skattelovgivningen ved
afgørelser om afgiftsbetaling sig til, hvorvidt jorden indeholder stoffer/materialer -
uanset arten (fx rene mursten, kartoffelstykker m.m.).
Kan medføre værdiforringelse af ejendom eller grund"
Nogle aftagere ønsker ikke at modtage forurenet jord, da ejendommen eller arealet
dermed kortlægges som værende forurenet. Dette kan betyde værdiforringelse af ejendom
eller grund. Jorden er kortlagt, og grundejeren vil (også ved ejerskifte) være bekendt
med forureningen og have ansvaret herfor.
Jord, der er renset til forureningskategori 1, kan dog anvendes uden, at ejendommen
kortlægges.
En årsag til, at der ikke i højere grad anvendes forurenet og renset jord, kan være,
at sagsbehandlingen hos myndighederne kan virke som en barriere på potentielle aftagere.
Identificerede problemer i forbindelse med myndighedsbehandlingen er vist i
Figur 8, Deltræ D. Efterfølgende er problemerne angivet i
træets grene beskrevet nærmere.
Se her!
Figur 8
Eltræ D forurenet og renset jord
Mangler koordinering mellem miljø- og skattemyndigheder"
Det opleves af nogle aktører problematisk, at der ikke altid er koordinering
mellem miljø- og skattemyndighederne.
Opfattelsen af, hvad eksempelvis forurenet jord, ren jord, renset jord og genanvendelse
af jord dækker og indebærer, er efter nogle af aktørernes opfattelse ikke altid ens hos
de to myndigheder.
Det er således af arbejds- og følgegruppen blevet fremført, at de to myndigheder i
nogle tilfælde træffer afgørelser på forskelligt grundlag, og at afgørelserne ikke
altid er i overensstemmelse med hinanden. Dette betyder, at nogle aftagere fravælger
forurenet og renset jord, da de belært af erfaringer forudser en langstrakt
og kompliceret sagsbehandling.
Lang sagsbehandlingstid"
Generelt kan der hos både kommuner og amter forekomme lange sagsbehandlingstider,
hvilket betyder, at det tidsmæssigt er vanskeligt eller umuligt at anvende forurenet
eller renset jord. I forvejen kræver brug af forurenet jord, at der gennemføres et
tidskrævende analyseprogram, og at jorden eventuelt renses før brug.
Ved større projekter f.eks. motorvejsbyggerier vil der ofte være bedre
mulighed for at forudsige jordmængderne og planlægge håndteringen, hvilket betyder, at
sagsbehandlingstiden for sådanne projekter ikke vil være så stor en barriere, som den
vil være for små projekter.
En aftager skal bruge jorden, når det passer i det enkelte projekt, og kan ikke vente
i måneder på, at myndighederne behandler den pågældende sag. I en sådan situation vil
aftageren være nødt til at vælge andre materialer. Der mangler således en form for
standardgodkendelser" for bestemte projekttyper til at anvende bestemte typer
af jord.
Den tidskrævende sagsbehandling skyldes flere forhold, bl.a. at genanvendelse af
forurenet jord kræver omfattende sagsbehandling i forbindelse med udarbejdelse af
tilladelse efter miljøbeskyttelseslovens § 19 eller kap. 5, med tilhørende
klagefrister, og at det i nogle tilfælde vil være nødvendigt at gennemføre en
VVM-screening eller vurdering efter reglerne i samlebekendtgørelsen20. I nogle amter er der endvidere truffet beslutning om, at
sådanne tilladelser i et vist omfang skal behandles af politikerne i det pågældende
amt.
Den tidskrævende sagsbehandling kan også skyldes, at myndighederne har for få
ressourcer til behandling af denne type sager, og at de eksisterende arbejdsgange er for
tidskrævende. Behandlingen af denne type sager skal også prioriteres i forhold til
sagsbehandlingen af andre sager, og dermed kan det være et spørgsmål om, hvilke sager
der skal behandles først.
En lang sagsbehandling kan også skyldes, at myndighederne ikke i første omgang har
fået de rigtige oplysninger af entreprenøren, der i øvrigt kan være usikker på,
hvilke muligheder der er for at genanvende, og på hvorledes sagen skal forløbe mellem de
involverede kommuner, amter, skattemyndigheder m.fl.
Uensartet brug af afgifter i told- og skatteregionerne"
Når forurenet jord deponeres på andre lokaliteter end et specialdepot, betales
der statsafgift ved deponeringen. Et problem ved at anvende den forurenede eller rensede
jord er, at de forskellige told- og skatteregioner ikke i alle tilfælde bruger afgifter
på deponering/anvendelse af jord på samme måde. Der er f.eks. et tilfælde, hvor en
region har vurderet, at der skal betales afgift af jord placeret på baggrund af en
tilladelse efter miljøbeskyttelseslovens21 §19,
mens det i andre regioner ikke er tilfældet. Dette skaber forvirring og usikkerhed om de
økonomiske konsekvenser af at anvende jorden.
Uensartet administration fra kommune til kommune og fra amt til amt"
En barriere for at anvende forurenet eller renset jord er, at kommunerne ikke
administrerer på samme måde. Det kan medføre, at sagsgangen bliver besværlig for en
entreprenør, når der skal ske transport af jord over kommunegrænser.
Den forskellige administrationspraksis kan dels skyldes, at kommunerne ikke har samme
arbejdsrutiner, men også at regler og lovgivning tolkes forskelligt. En anden mulighed
kan være, at kommunerne har forskellige miljømålsætninger, og dermed har forskellige
mål for, hvordan jord skal håndteres.
Den samme problematik, som den der er skitseret for kommunerne, gælder ligeledes for
amterne. Det kan være vanskeligt for aftagerne at skulle håndtere forskellige regler og
retningslinier fra flere forskellige amter.
Ud over forskellige arbejdsrutiner og forskellig tolkning af regler og love, kan nogle
amter have vanskeligheder ved at udpege områder, hvor jorden kan anvendes, idet der skal
tages hensyn til grundvandsressourcer og til den øvrige arealanvendelse.
En af årsagerne til, at der ikke genanvendes nok" forurenet og renset jord,
kan være, at de mængder jord, der produceres", langt overstiger de mængder,
der er mulighed for at genanvende. Problemer og årsager, der er knyttet til udbud og
efterspørgsel af jord, er vist i Figur 9. Problemerne er nærmere beskrevet i den
efterfølgende tekst.
Se her!
Figur 9
Deltræ E forurenet og renset jord
Der mangler store projekter, der kan aftage jord"
En barriere for at få afsat store mængder forurenet og renset jord kan være, at der
ganske enkelt ikke er nok bygge- og anlægsaktiviteter af en tilstrækkelig størrelse,
der kan aftage de store jordmængder.
Der produceres unødigt store mængder jord med et højt
forureningsniveau"
En anden årsag til problemerne kan være, at de jordmængder, der bliver klassificeret
som værende forurenet, i nogle tilfælde både er større end nødvendigt, og har et
højere forureningsniveau end nødvendigt.
Dette kan skyldes, at jorden ikke altid kildesorteres eller holdes adskilt med hensyn
til graden af forurening med genanvendelse som mål. Ved at blande lettere forurenet jord
(og i nogle tilfælde måske ren jord) med kraftigere forurenet jord vil mængden af jord,
der klassificeres som værende forurenet, blive unødig høj.
I nogle tilfælde er det nødvendigt at opbevare jorden, før den kan anvendes. En af
barriererne for at holde jorden adskilt i de forskellige forureningskategorier er, at de
nuværende karterings- og oplagspladser ikke dækker behovet. Antallet af karterings- og
oplagspladser er begrænsede. Nogle af pladserne er desuden for små, og måske placeret
uhensigtsmæssigt i forhold til, hvor jorden produceres og afsættes.
Samtidig vil det specielt når der er tale om mindre jordmængder og mindre
projekter betyde forholdsvis store omkostninger at skulle håndtere flere
forskellige fraktioner af jord. I nogle tilfælde vil jorden derfor ikke blive
kildesorteret eller holdt adskilt, da der ved sammenblanding kan spares på f.eks.
antallet af containere eller biler til at transportere jorden.
En anden årsag til, at der sker sammenblanding af jord af forskellig forureningsgrad,
kan være, at der hos den ansvarlige ikke er tradition for at separere jorden.
Der er ikke krav i lovgivningen om, at jord med forskellig forureningsgrad fra det
samme gravearbejde skal kildesorteres og holdes adskilt (paragraf 9 i
genanvendelsesbekendtgørelsen). Ved sammenblanding af forurenet jord med mindre forurenet
jord, skal jorden bedømmes efter den mest forurenede del.
Ikke muligt at få jorden på det rigtige tidspunkt"
En vigtig forudsætning for at kunne genanvende forurenet og renset jord er, at jorden
er til stede i de rette mængder og kvaliteter på det rigtige tidspunkt.
Det opleves som en barriere, at brugen af forurenet og renset jord ofte er forbundet
med lang sagsbehandlingstid hos myndighederne, se deltræ D.
Samtidig er det problematisk, at der ikke sker en koordinering mellem udbud og
efterspørgsel. Det kan være meget ressourcekrævende for den enkelte aftager at skulle
undersøge, hvilke mængder der er til rådighed ved hvert enkelt projekt endsige
identificere, hvor der er projekter i gang, der producerer overskudsjord. Der vil derfor
ofte blive valgt andre og mere lettilgængelige materialer.
der ikke nogen forundersøgelser, der kan kvantificere de mængder af forurenet jord,
der skal fjernes i forbindelse med planlægning af større anlægsarbejder. Ligesom det
ikke tidligt i planlægningen vurderes, hvilke mængder af forurenet og renset jord, der
ville kunne anvendes undervejs i projektet.
Der mangler således en form for jordbørs, der kan sikre, at potentielle aftagere på
en nem og effektiv måde kan få et overblik over, hvilke mængder og kvaliteter af
forurenet og renset jord der findes i Danmark.