| Forside | | Indhold | | Forrige | | Næste |
Barrierer for genanvendelse af forurenet, renset og ren jord
Med baggrund i de barrierer, der i de foregående kapitler blev udpeget som årsager
til, at der ikke genanvendes nok forurenet, renset og ren jord, er der udarbejdet et
måltræ.
De mange sammenfaldende barrierer mellem henholdsvis problemtræet for forurenet og
renset jord og problemtræet for ren jord har betydet, at det er valgt at samle træerne i
ét måltræ i stedet for at bibeholde to træer. Måltræet omfatter således
handlemuligheder for øget genanvendelse af forurenet, renset og ren jord.
Måltræet afspejler kun de barrierer, der blev kortlagt i problemtræerne (de
barrierer, hvor kasserne blev markeret med en kraftigere ramme), og som af arbejds- og
følgegruppen er blevet prioriteret som væsentlige. I måltræet er barriererne vendt til
positive og ønskværdige tilstande eller mål.
Når det ikke er alle barrierer, der vendes til mål, skyldes det, at en række
barrierer af følgegruppen er vurderet som værende af mindre betydning. Prioriteringen er
gennemført på grundlag af diskussioner i arbejds- og følgegruppen, og de prioriterede
problemtræer er efterfølgende forelagt for grupperne.
Målene danner udgangspunkt for en række handlemuligheder, der kan medvirke til, at
barriererne for at genanvende forurenet, renset og ren jord overvindes eller mindskes.
Handlemulighederne eller initiativerne er baseret på de diskussioner og forslag, der er
fremkommet i forbindelse med projektets følgegruppemøder samt på kommentarer fra
arbejds- og følgegruppen undervejs i forløbet.
I de opstillede handlemuligheder er der ikke taget stilling til de politiske,
administrative og økonomiske barrierer, der kan være forbundet med gennemførelsen. Det
har i første omgang været ønsket at få alle løsningsmuligheder lagt frem uden
forbehold om, hvorvidt de kan gennemføres eller ej. Nogle mål kan derfor umiddelbart
forekomme urealistiske, mens andre kan virke selvfølgelige og måske allerede er
igangsat i andre sammenhænge. Forslagene skal således alene betragtes som oplæg til
handlemuligheder, der kan forkastes eller arbejdes videre med. I kapitel 6 er de mest
centrale handlemuligheder yderligere diskuteret.
Kernemålet og det første niveau med fem del-måltræer fremgår, af delmåltræ 0. De
fem del-måltræer benævnes måltræ A til E og omhandler målområderne; Økonomiske
incitamenter, Anvendelse af andre materialer, Jordens kvalitet og struktur,
Myndighedsbehandling og Udbud og efterspørgsel. De kasser i måltræerne,
der er markeret med raster, dækker både forurenet, renset og ren jord, hvorimod de
kasser, der ikke er markeret med raster, kun dækker forurenet og renset jord. Det samlede
måltræ er vist i bilag C.
![](images/f15.gif)
Figur 15
Måltræ 0 - Øverste del
Nedenfor beskrives de opstillede mål og handlemuligheder for måltræerne A til E.
Sidst i kapitlet er de foreslåede handlemuligheder for overskuelighedens skyld samlet i
et skema.
5.1 Måltræ A Der er et økonomisk incitament til at
genanvende jord
Det må antages, at tilstedeværelsen af et økonomisk incitament til at genanvende
jord, vil fremme genanvendelsen af forurenet, renset og ren jord. Der vil være
forskellige muligheder for at udmønte et sådant incitament. Mulighederne kan omfatte
direkte eller indirekte tilskud, hvor f.eks. en øgning af afgifterne på råstoffer eller
indførelse af afgift på deponering af forurenet jord på specialdepot kan gøre det
langt mere attraktivt at genanvende jorden. Nedenfor i Figur 16 er måltræ A vist.
Efterfølgende beskrives de enkelte dele af træet.
![](images/f16.gif)
Figur 16
Måltræ A
Genanvendelse belønnes"
Hvis genanvendelse ønskes belønnet, kan det bl.a. ske ved, at der skabes et
økonomisk incitament til at genanvende forurenet, renset eller ren jord.
En mulighed for at fremme genanvendelse af disse materialer kan være at øge den
afgift, der er på de råstoffer, der traditionelt anvendes i bygge- og anlægsprojekter.
I en del projekter vil råstofferne stort set uden problemer kunne erstattes af jord. En
(betragteligt) øget afgift på råstoffer, kan eventuelt skabe et økonomisk incitament
til at tænke i utraditionelle materialer og til at skifte materialetype i denne form for
projekter.
Transportomkostningerne er begrænsede"
Transportafstanden er en væsentlig parameter for at finde den optimale miljømæssige
løsning ved genanvendelse. Ved at minimere transportafstanden opnås, ud over den
miljømæssige fordel, en begrænsning af de omkostninger, der er forbundet med transport.
En måde at gøre genanvendelse af jord økonomisk (og miljømæssigt) mere attraktivt, er
derfor at nedbringe omkostningerne til transport.
De samlede transportomkostninger skal vurderes fra opgravning over en evt. oplagring
til den endelige genanvendelse. Det er ikke tilstrækkeligt, at jorden kan oplagres
lokalt, hvis den efterfølgende kun kan anvendes fjernt fra dette sted.
Det betyder, at transportomkostningerne først og fremmest kan begrænses, hvis der er
lokale afsætningsmuligheder for den opgravede overskudsjord, og der samtidig er
tilstrækkeligt med lokale oplagspladser til anbringelse af jorden, før den atter
efterspørges.
Ved bygge- og anlægsprojekter kan den opgravede, lettere forurenede eller rene jord i
nogle tilfælde anvendes senere i projektet. Anvendelsen begrænses dog ofte af, at der
ikke vil være mulighed for oplagring af jorden på selve anlægsområdet. Overskudsjorden
skal derfor i første omgang fjernes fra byggepladsen og transporteres til oplags- eller
karteringsplads, indtil den skal tilbageføres eller eventuelt anvendes andetsteds. I den
situation vil det være af afgørende betydning, at der ikke er for langt til en
oplagsplads, så mellemdeponeringen ikke fordyres på grund af transportomkostninger.
Der har været arbejds- og følgegruppernes opfattelse, at der i øjeblikket er mangel
på oplags- og karteringspladser i hele landet. Der er derfor et behov for, at der
etableres flere lokale og regionale karteringspladser. Karteringspladser kan etableres af
kommunerne, af private virksomheder eller i et samarbejde - f.eks. i et fælleskommunalt
affaldsselskab. En forudsætning for etablering af pladserne er, at der udarbejdes
retningslinier i lokal- og regionalplaner for dette område, hvor både antallet og
placeringen af pladserne fastlægges.
Transportomkostninger i forbindelse med flytning af overskudsjord ved bygge- og
anlægsprojekter vil ofte kunne begrænses ved at gennemføre en god planlægning af
projektets jordstrømme inden projektstart. En god planlægning kan betyde, at jorden evt.
vil kunne køres direkte til genanvendelse uden en mellemliggende oplagring. Omlastning af
jord vil alt andet lige øge omkostningerne. En sådan planlægning må baseres på
kendskab til andre projekter, hvor der er mulighed for at anvende overskudsjord
kendskab som kommuner og amter med fordel vil kunne opsamle.
Hvis der ikke er mulighed for genanvendelse af jorden lokalt, kan et direkte tilskud
til bygherrer, der anvender overskudsjord, være med til at kompensere for
transportomkostninger. Det er uafklaret, hvordan et sådant tilskud i givet fald skulle
finansieres.
En yderligere mulighed for at begrænse transportomkostninger hænger også sammen med
en kort transportafstand til de jordrensningsanlæg, hvor den forurenede jord skal
behandles. Anlæggene skal derfor være placeret hensigtsmæssigt i forhold til de
lokaliteter, hvorfra der fremkommer de største mængder forurenet jord.
Afgift på deponering af forurenet jord på specialdepot"
Der vil være et økonomisk incitament til at genanvende den forurenede og rensede
jord, hvis deponering af jorden er mere omkostningskrævende, end det er tilfældet efter
den nugældende afgiftslovgivning. I dag betales der ikke afgift for at deponere forurenet
jord på et såkaldt specialdepot, hvilket kan betyde, at det kan være økonomisk
fordelagtigt at køre den forurenede og rensede jord på deponi frem for at skulle bruge
ressourcer på at finde et projekt, hvor den kan afsættes til genanvendelse. En afgift
på deponering af forurenet jord må antages at give et incitament til rensning og større
genanvendelse af jorden.
Hvis der lægges afgift på deponering af forurenet jord, skal det dog sikres, at
jorden kan renses/genanvendes, og at der ikke iværksættes kreative og uhensigtsmæssige
genanvendelsesprojekter alene med henblik på at undgå afgiften. Det vil heller ikke
være hensigtsmæssigt, hvis en evt. afgift medfører, at den forurenede jord bliver
ukontrolleret bortskaffet. Derved adskiller betingelserne for håndtering af jord sig ikke
væsentligt fra betingelserne for håndtering af affald. Det kan dog i mange tilfælde
være vanskeligt at skelne mellem forurenet og ren jord, hvorfor en omgåelse af reglerne
i form af ukontrolleret bortskaffelse måske er lettere, når det vedrører jord.
En ulempe ved afgiftspålæggelse ved deponering af forurenet jord kan være en
yderligere fordyrelse af oprensnings- og afværgeprojekter, som udføres i både
offentligt og i privat regi. Det kan i sidste konsekvens betyde, at der gennemføres
færre oprydninger.
Højere afgifter på råstoffer"
Råstoffer, som f.eks. grus, kan i nogle projekter erstattes af lettere forurenet,
renset eller ren jord. I nogle tilfælde vil den forurenede jord blot i mindre omfang
skulle oparbejdes, før den kan opfylde anvendelseskravene til specifikke projekter. Det
er dog langt fra alle primære råstoffer, der kan substitueres med genbrugsjord. Et
økonomisk incitament til at genanvende jord kan derfor være, at traditionelle råstoffer
som f.eks. grus bliver dyrere at anvende end den forurenede, rensede eller rene jord. Som
et middel til dette kan afgiften på råstoffer sættes op. En øget afgift på råstoffer
kan desuden begrundes med, at ressourcerne bevares bedre, at der vil ske mindre indgreb i
landskabsværdier m.m., samt at antallet af sårbare arealer som f.eks. frie
grundvandsspejl i råstofgravene begrænses.
Der er en lang tradition for at anvende bestemte materialer ved bygge- og
anlægsprojekter. Hvis denne tradition skal ændres, skal der informeres om mulighederne
for at anvende alternative materialer, og samtidig skal der oplyses om materialernes
egenskaber, så brugerne kan se, om materialerne opfylder de konkrete krav og
specifikationer, der stilles til dem.
For at muliggøre genanvendelse i større omfang kan det være nødvendigt, at den
forurenede og rensede jord oparbejdes. En oparbejdning kan f.eks. ske ved tilsætning af
grus, så jorden opfylder specifikationer og krav til forskellige indbygningsmaterialer.
En anden mulighed vil være udvikling af nye industrielle anvendelsesmuligheder for den
forurenede og rensede jord, så den f.eks. kan anvendes som indbygning i tag- eller
teglsten eller udnyttes i cementproduktion.
I Figur17 er måltræ B vist. Efterfølgende beskrives de enkelte dele af måltræet.
![](images/f17.gif)
Figur17
Måltræ B
Udbredt kendskab til genanvendelsesmuligheder"
Information må antages at have en central plads, hvis genanvendelsen af jord skal
øges. Der kan være brug for:
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Information om jordens egenskaber m.v. |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Information om opbevaring |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Information om generelle genanvendelsesmuligheder |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Information om regler |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Information om afgifter |
Information skal være med til at øge kendskabet til, i hvilke typer af projekter
forurenet, renset og ren jord kan genanvendes. Der skal udarbejdes informationsmateriale
rettet mod de projekterende - f.eks. ingeniører og arkitekter, således at overvejelser
om genanvendelse af jord allerede indarbejdes i udbudsmaterialer.
Der skal desuden udarbejdes informationsmateriale rettet mod kommuner og amter. Sådant
materiale kan f.eks. udarbejdes i regi af Kommunernes Landsforening og Amtsrådsforeningen
evt. i samarbejde med de ovenstående parter. Materialet skal give inspiration til, hvad
jorden kan anvendes til, og hvilke genanvendelsesmuligheder der er. Informationsmaterialet
kan med fordel indeholde en række eksempler på, hvor jord er genanvendt med succes.
Herunder kan det beskrives, hvordan jordmaterialet kan anvendes ved hjælp af forskellige
teknikker, som f.eks. ved opbygning af sandwichlag i volde m.m.
En øget genanvendelse af jord vil antageligt også opnås, hvis kommunerne ved
behandlingen af hver sag på jordområdet informerer om og påpeger lokale eller regionale
muligheder for hel eller delvis genanvendelse af forurenet, renset og ren jord som
alternativ til deponering.
Byggesagsbehandlerne i kommunerne kunne inddrages med hensyn til vejledning af
bygherrer, entreprenører m.fl. om bortskaffelse af jord i forbindelse med byggesager.
Jord, der er blevet til affald, anvises i dag via anvisningsordninger i kommunerne. Det
er i følgegruppen blevet fremført, at etablering af kommunale indsamlingsordninger i
affaldsbekendtgørelsens forstand, muligvis ville kunne sikre en bedre styring af
jordstrømmene og dermed en større genanvendelse af jorden.
De enkelte kommuner skal løbende holde sig orienterede om projekter, hvor der skal
bortskaffes/genanvendes jord i større omfang. Oplysningerne kan dels komme fra
ansøgninger om byggetilladelser, gravetilladelser m.m. Desuden vil der gennem et
projektkatalog kunne skabes overblik over regionale projekter med mulighed for
genanvendelse af jord. Ved etablering af et projektkatalog skal kommunerne i givet fald
sørge for indberetning om større bygge- og anlægsarbejder i kommunerne til redaktionen
af et sådant katalog. Det kunne være amterne eller private organisationer, eventuelt i
et samarbejde, der stod for redigering og ajourføring af kataloget.
Ved at udarbejde lokale og/eller regionale projektkataloger over potentielle aftagere
vil det være muligt at gøre opmærksom på forskellige genanvendelsesmuligheder.
Katalogerne kan tage udgangspunkt i større offentlige byggeprojekter, der er kendskab til
gennem lokal- eller regionalplaner, men også private projekter, hvor der kan genanvendes
jord skal inddrages. Således kan der f.eks. tilføres forurenet og renset jord til
allerede kortlagte grunde, såfremt genanvendelsen sker på en miljø- og sundhedsmæssig
forsvarlig måde.
Et sådant katalog kan f.eks. være internetbaseret, og skal opdateres i takt med, at
der udarbejdes tillægs- eller nye lokal- og regionalplaner m.m. Projektkataloget vil evt.
kunne udarbejdes med Amtsrådsforeningen/Amternes Videncenter for Jordforurening som
koordinerende projektleder eller være en del af ovenstående katalog.
En informationsfolder om genanvendelse af forurenet og renset jord i ledningsgrave
rettet mod entreprenører og tekniske forvaltninger i kommunerne kunne medvirke til at
rette opmærksomheden mod dette genanvendelsesområde. Folderen skal beskrive, hvilke krav
der stilles til jorden for, at det er velegnet til genanvendelse. Det vil således f.eks.
i nogle tilfælde være nødvendigt at solde jorden før anvendelsen for ikke at beskadige
ledningerne.
Vejdirektoratet har udarbejdet en vejledning om håndtering af jord fra offentlige
vejarealer23. Vejledningen indeholder beskrivelse
af forskellige genanvendelsesprojekter. Vejledningen vil eventuelt kunne anvendes i andre
sammenhænge som inspirationskilde til at finde genanvendelsesområder.
Miljøstyrelsen vil i løbet af 2001 udsende en vejledning om genanvendelse af jord og
restprodukter.
For at sikre en øget genanvendelse er det desuden vigtigt, at der løbende registreres
ideer og eksempler på genanvendelse af jord. Disse ideer og eksempler kan udbredes til
potentielle aftagere af jord. En eller flere instanser eller organisationer kan stå for
registrering af ideer. Det kan evt. ske i forbindelse med udarbejdelse af
projektkataloget.
Krav om genanvendelse"
Genanvendelsen må antages at kunne øges, hvis der stilles krav om, at der ved udbud
af bygge- og anlægsarbejder så vidt muligt skal ske genanvendelse af opgravet jord. Der
vil desuden ved ansøgninger kunne stilles krav om, at jordstrømme for det ansøgte
projekt skal beskrives som en del af ansøgningen, og at der skal udarbejdes jordbalancer
med henblik på genanvendelse af den opgravede jord i samme projekt. Se i øvrigt måltræ
E.
Genanvendelsen vil ligeledes kunne øges, hvis deponering af forurenet og renset jord
betinges af, at jorden ikke kan genanvendes eller renses yderligere inden for rimelige
økonomiske rammer, se måltræ E.
Ønske om at genanvende forurenet jord"
Hvis der skal være et udbredt ønske om at genanvende jord, er det for nogle en
betingelse, at der skal være en sikkerhed for, at forurenet jord ikke spredes unødigt.
Det er derfor væsentligt, at der på et overordnet plan er udarbejdet en samlet strategi
for genanvendelse af jord, så fremtidig usikkerhed på området så vidt muligt undgås.
Det skal til gengæld være enkelt at anvende den jord, der er egnet til genanvendelse.
Det kan f.eks. ske ved, at der gives bedre mulighed for oplagring af forurenet jord nær
de lokaliteter, hvor den skal genanvendes, eller hvor den kommer fra. Se måltræ A.
I den statslige udmelding til regionplanrevision 200124
fremgår det, at der i forbindelse med store anlægsarbejder bør indgå overvejelser om
udnyttelse af restprodukter og forurenet jord. Der er således allerede et overordnet
statsligt ønske om en større genanvendelse af forurenet jord.
Ved store offentlige projekter kan der muligvis genanvendes større mængder jord. Det
må betragtes som væsentligt, at projekterne er store, idet der forholdsmæssigt vil
være mindre administrativt arbejde på disse end ved flere små projekter. Samtidig kan
det være et ønske, at forureninger ikke spredes på mange små steder over et
stort areal med forskellige ejere, men i stedet bevares samlet i afgrænset og velkendt
areal. Det kan blandt andet have betydning for en eventuel senere, nødvendig fjernelse af
den genanvendte jord.
Det er vigtigt, at opbevaring af jorden ikke medfører, at kvaliteten af jorden
forringes, så den teknisk bliver uegnet til genanvendelse. Jordens struktur behøver ikke
nødvendigvis at være intakt, men der kan være specifikke krav til den alt efter
anvendelsesområde. Netop det, at der kan være specifikke krav til jordens egenskaber
nødvendiggør en beskrivelse af det jord, der er til rådighed. Måltræ C er vist i
Figur18, og de enkelte grene af træet beskrives efterfølgende.
Se her!
Figur18
Måltræ C
Der er leveringsbeskrivelser og standardnormer for jord"
Der kan for at sikre en større genanvendelse af forurenet, renset og ren jord
udarbejdes generelle kvalitetsnormer for jorden, så der er fælles referencerammer for
jordens kvalitet og mulige anvendelsesområder. Udarbejdelse af kvalitetsnormer vil kunne
ske i et samarbejde mellem f.eks. jordbehandlere, som leverandører af renset jord,
entreprenører som ansvarlige for bygge- og anlægsarbejder, samt større aftagere som
f.eks. Vejdirektoratet.
Produktdeklarationer skal udbygges, så jorden deklareres på ensartet måde.
Deklarationerne kan, foruden oplysninger om jordens kvalitet, tekniske egenskaber og
forureningsgrad, indeholde oplysninger om, hvornår det er miljømæssigt forsvarligt at
anvende jord af bestemte forureningskategorier. Produktdeklarationer vil evt. kunne
udarbejdes af Dansk Standard.
Jorden er egnet til genanvendelse"
Det er ikke alene en produktdeklaration af jorden, der medvirker til øget
genanvendelse af forurenet, renset og ren jord. Det er også vigtigt, at der er udbredt
kendskab til, hvordan mellemdeponier skal opbygges eller kan overdækkes, så jorden under
opbevaringen ikke ødelægges af vand eller tørrer ud. Der kan f.eks. etableres
overdækkede områder til beskyttelse af jorden, eller deponierne kan etableres med skrå
sider, så vandet kan løbe af.
For at udbrede kendskabet til korrekt opbevaring kan der udarbejdes en håndbog, der
især rettes mod opgravnings- og deponeringsfasen i bygge- og anlægsprojekter.
I håndbogen kan det beskrives, hvordan mellemdeponier skal opbygges, så jordens
struktur, kvalitet og anvendelighed bevares trods vejrlig. Håndbogen kan f.eks. udleveres
af kommunerne ved igangsættelse af større bygge- og anlægsarbejder eller være et
tilbud fra forskellige interesseorganisationer til deres medlemmer. Det vil være
nærliggende, at f.eks. Danske Entreprenører i samarbejde med Miljøstyrelsen medvirker
ved udarbejdelsen.
Det er vigtigt, at renseprocessen for forurenet jord ikke ødelægger jordens struktur,
hvor det er nødvendigt at bevare den af hensyn til genanvendelsen. Da de nuværende
biologiske rensningsmetoder ikke giver et egnet slutmateriale til alle
anvendelsesområder, kan det betyde, at der skal udvikles nye renseteknologier og
efterbehandlingsmetoder.
Troværdighed om jordens kvalitet"
En barriere for genanvendelse af forurenet, renset og ren jord kan være en
manglende tro på, hvor rent produktet er eller tillid til de analyser, der er
udført.
En måde at sikre en større genanvendelse vil derfor være, at det bliver almindelig
praksis med deklarationer på al jord, der skal afsættes uanset om den er ren,
forurenet eller renset. Der kan derfor stilles øgede krav til dokumentationen for, at den
jord, man ønsker at genanvende, virkelig har den oplyste kvalitet.
Analyselaboratorierne kan være akkrediterede op mod forskellige standarder gældende
for det enkelte laboratorium. Den manglende troværdighed til jordens indhold af stoffer
kan derfor også bunde i uens analysemetoder og procedurer på laboratorierne. Brug
af uens metoder kan betyde, at der kan fremkomme forskellige analyseresultater for samme
jordparti ved analyse på forskellige laboratorier. Det kan derfor være en løsning, at
der bliver udarbejdet en fælles standard (Dansk Standard) for akkreditering af
laboratorier på jordområdet. Standarden kunne opdeles på forurenet jord og på renset
jord. Opgaven med at opnå tilstrækkeligt repræsentative prøver kan dog i sig selv
være vanskelig på grund af store mængder, og de økonomiske omkostninger der er
forbundet med en finmasket prøvetagning, ligesom tilstedeværelsen af hot spots
kan vanskeliggøre en repræsentativ prøvetagning.
På lignende vis kan der, for at øge troværdigheden til jordens kvalitet, udvikles en
form for akkreditering af prøvetagere ud fra en fælles standard (DS). Det vil sikre en
ensartet prøvetagning, hvor der tages tilstrækkelig mange prøver etc. af den jord, der
ønskes analyseret.
Forekomst af "hot-spots" kan være et yderligere eksempel på, hvordan der
kan opstå stor usikkerhed omkring resultaterne i forbindelse med analysering og
prøvetagning.
Klassificering af jorden kunne, for at give et mere retvisende billede af forureningen
og for at vise den usikkerhed jordanalyserne er behæftet med, være ledsaget af en
statistisk vurdering af analyseresultaterne. Hermed kan brugerne af jorden vurdere,
hvilken risiko de ønsker at tage.
Medfører ikke værdiforringelse af ejendom/grund"
Kortlægning af forurenede grunde kan medføre, at kreditforeningerne bliver
tilbageholdende med at yde lån, selvom en kortlagt grund stadig kan anvendes til mange
formål. Der kan derfor eventuelt fra miljømyndighedernes side eventuelt centralt
- tages kontakt til kreditforeninger og ejendomsmæglere for at drøfte værditab i
forbindelse med jordforureninger og med henblik på at øge disses kendskab til, hvilken
betydning tilstedeværelsen og anvendelse af forurenet og renset jord har på bestemte
arealer, eller hvad en kortlægning af forurenede grunde betyder for grundenes fremtidige
anvendelse.
Anvendelsen af forurenet og renset jord vil sandsynligvis kunne fremmes ved hurtig og
effektiv myndighedsbehandling, og ved at der kan forventes nogenlunde ensartet
myndighedsbehandling fra sag til sag og fra myndighed til myndighed. Årsagen til dette
er, at entreprenøren eller bygherren i planlægningen ikke har taget, eller ikke kan
tage, hensyn til sagsbehandlingstiden, og derfor ofte vælger at anvende primære
råstoffer for at spare tid.
Det vil dog formodentligt ofte være muligt ved god planlægning fra rådgivers eller
bygherres side at få søgt om de nødvendige tilladelser, før bygge- eller
anlægsprojektet er gået rigtigt i gang. Derved vil sagsbehandlingstiden formodentlig
kunne reduceres. I det efterfølgende beskrives måltræ D.
Se her!
Figur19
Måltræ D
Koordinering mellem miljømyndigheder og skattemyndigheder"
Koordinering mellem miljø- (kommuner og amter) og skattemyndigheder om de afgørelser,
der skal træffes i disse instanser, kan lette sagsbehandlingen. Koordineringen kan bestå
i udarbejdelse af en fælles vejledning, hvor de forskellige terminologier i de to sæt af
lovgivning "oversættes". Ligeledes kan der udarbejdes fælles retningslinier
for, hvorledes en sag, der har berøringsflader med begge myndigheder, skal forløbe fra
påbegyndelse til afslutning.
Det kan i sådanne retningslinier fastsættes, at myndighederne på et tidligt
tidspunkt af sagsforløbet skal tage kontakt til hinanden, så sagen ikke forsinkes på
grund af misforståelser mellem de to myndigheder. Entreprenører og bygherrer skal derfor
tidligst muligt tage kontakt med alle myndigheder og levere alle nødvendige oplysninger
til sagsbehandlingen.
Hurtig sagsbehandling"
Hvis forurenet jord skal genanvendes frem for at deponeres, er det vigtigt, at
sagsbehandlingen foretages relativt hurtigt, idet kun de færreste bygge- og
anlægsarbejder kan afvente en langvarig sagsbehandling. Både myndigheder og
entreprenører samt bygherrer kan i nogle tilfælde være usikre på, hvad der skal ske i
forbindelse med håndtering af jordforureningssager. Det kan betyde, at sagerne ikke
kommer hurtigt i gang. Der er flere muligheder for at reducere sagsbehandlingstiden.
Udarbejdelse af en vejledning til de involverede parter om, hvorledes sagsbehandlingen
skal forløbe, kan sandsynligvis forkorte behandlingstiden. Vejledningen kan indeholde
eksempler på sager, der er håndteret på hensigtsmæssig vis. Vejledningen kan også
indeholde retningslinier for, hvornår der kan eller skal anvendes en § 19-tilladelse, og
hvornår der anvendes en kapitel 5 godkendelse. Desuden kunne vejledningen informere om
afgiftsreglerne med konkrete eksempler.
Der kan ved ansøgerens første kontakt med myndighederne udleveres en kort vejledning
om, hvordan man forholder sig med hensyn til forurenet jord ved gravearbejder m.v. Dette
kan bevirke, at en ansøgning fra begyndelsen kan udformes med alle de nødvendige
oplysninger. En vejledning kan også detaljeret beskrive forholdene ved flytning af jord
over kommune- og amtsgrænser.
Der kan også udarbejdes paradigmer for standardgodkendelser, der kan anvendes til
forskellige jordkategorier og jord af forskellig forureningsgrad. Herved ville
sagsbehandlingstiden formodentlig kunne nedbringes for nogle sagers vedkommende.
Udarbejdelse af et katalog over, hvilke jordkategorier, der kan anvendes til
forskellige projekttyper, vil gøre det hurtigere at finde anvendelsesmuligheder for jord
af forskellige forureningskategorier.
Hvis bygherrer, i god tid før der er brug for jord til igangværende eller kommende
projekter, annoncerer dette på en jordbørs (se måltræ E) og eventuelt også i
et projektkatalog med en beskrivelse af, hvilke jordkategorier m.v. der vil kunne
anvendes, vil myndigheder og entreprenører på forhånd have kendskab til
afsætningsmuligheder for bestemte kategorier af forurenet jord. Dette vil formodentlig
også kunne gøre sagsbehandlingstiden kortere.
I nogle tilfælde skal jordforureningssager behandles politisk, hvilket kan være
tidskrævende. En politisk behandling er imidlertid en del af miljøreguleringssystemet.
Den konkrete myndighedsbehandling i amter og kommuner er i nogle tilfælde delvist baseret
på beslutninger truffet i politiske organer. Her kan der være en tidsfaktor, der kan
være vanskelig at ændre, idet udvalg etc. mødes på forud fastlagte tidspunkter, men
der kan formodentlig spares tid i forbindelse med tilrettelæggelsen af sagerne i
forvaltningerne, således at de sager, der skal behandles politisk, så vidt muligt kommer
med på det førstkommende møde.
Elementer, der vil kunne fremme en hurtig sagsbehandling er således:
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Beskrivelse og ensretning af sagsbehandlingens forløb herunder brug af §19 tilladelser
og kapitel 5 godkendelser |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Beskrivelse af indholdet i en ansøgning |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Standardgodkendelser af jord |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Eksempler på projekter, hvor der er anvendt forurenet og renset jord |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Katalog over jordkategorier og projekttyper |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Bedre tilrettelæggelse af sagsbehandlingen |
Ensartet brug af afgifter i told- og skatteregionerne"
Skatte- og afgiftslovgivningen overlader ikke i samme udstrækning som
miljølovgivningen til den lokale administration at træffe afgørelser baseret på skøn
og på de lokale forhold. Skattemyndighedernes afgørelser i afgiftsspørgsmål bør
derfor i princippet for ensartede sager ikke variere fra region til region, mens
miljømyndighedernes afgørelser kan variere afhængigt af specielle hensyn og interesser.
I praksis har de forskellige told- og skattemyndigheder dog, ifølge arbejds- og
følgegruppens erfaringer, truffet forskellige afgørelser vedrørende brug af afgifter.
Ved brug af interne vejledninger med gennemgang af konkrete eksempler hos told- og
skattemyndighederne på, hvordan lovgivningen skal fortolkes, kan der eventuelt opnås en
ensartet sagsbehandling over hele landet. Hvis skattemyndighedernes afgørelser er
rimeligt forudsigelige, vil det lette entreprenørers og bygherrers planlægning af,
hvorledes jordforureningsproblemer bedst kan håndteres. Ligeledes må det forventes, at
sagsbehandlingstiden kan nedbringes, idet klare retningslinier for, hvorledes lovgivningen
skal anvendes, alt andet lige må muliggøre en hurtigere sagsbehandling. Nogle af
fortolkningsspørsmålene vil kunne dækkes af
Ensartet administration i kommuner og amter"
Miljømyndighederne i kommuner og amter er som nævnt friere stillet med hensyn til at
træffe forskellige afgørelser fra sag til sag og fra myndighed til myndighed. I nogle
tilfælde skal afgørelserne træffes af politiske organer. Der kan desuden være en
vedtaget politik på jordforureningsområdet i en kommune eller et amt, der kan influere
på mulighederne for at anvende forurenet jord.
En ensartet tolkning af reglerne fra kommune til kommune og fra amt til amt gennem
eksempelvis en vejledning udarbejdet af KL eller Amtsrådsforeningen må formodes at lette
sagsforløbet for en entreprenør, når jord f.eks. skal flyttes over en kommune- eller en
amtsgrænse.
Etablering af erfaringsudvekslings-grupper i kommunalt regi kan desuden medvirke til
diskussioner om sagsbehandling, klarlægning af områder og udveksling af erfaring.
Sagsbehandlingen ved jordsager kan desuden i en vis udstrækning indrettes, så der hos
alle myndigheder anvendes ensartede arbejdsgange, skemaer og blanketter m.m. Det ville
både lette det indbyrdes samarbejde mellem myndighederne samt gøre det lettere for
entreprenører m.fl. at få et overblik over sagsgangen.
Genanvendelsen skal ikke ske for enhver pris, men skal stå mål med resultatet. Det er
derfor ikke sandsynligt, at al forurenet jord vil kunne eller skal genanvendes, men et
mål kan være, at den del af jorden, der potentielt - uden usædvanligt omfattende
renseforanstaltninger og uforholdsmæssige økonomiske omkostninger - kan genanvendes,
også bliver efterspurgt og udbudt. Mængderne af forurenet jord til deponering kan
muligvis begrænses, hvis jordstrømme og forureningsproblemer allerede ved planlægningen
vurderes, og der opstilles planer for den mest hensigtsmæssige anvendelse af
overskudsjord. Udbud og efterspørgsel behandles i måltræ E, der fremgår af Figur 20.
De enkelte grene beskrives efterfølgende.
Se her!
Figur 20
Måltræ E
"Der produceres ikke unødigt store mængder jord med et højt
forureningsniveau
Der kan i lovgivningen fastsættes krav om, at jorden allerede ved kilden sorteres
i forskellige forureningskategorier, således at der ikke sker sammenblanding af ren jord
eller lettere forurenet jord med stærkt forurenet jord, hvorved den samlede mængde af
forurenet og vanskeligt anvendeligt jord øges. Kildesortering af opgravet jord kan
betyde, at mængden af forurenet jord nedbringes, og at en større mængde af jorden i
mange tilfælde lettere vil kunne afsættes.
For at fremme sortering af jorden kan der udarbejdes en vejledning om sortering ved
gravearbejde. Heri kan der f.eks. gives retningslinier for, at stærkt forurenede dele af
jorden skal sorteres fra det øvrige jord, og at der så vidt muligt allerede ved
opgravningen sorteres i forskellige forureningsgrader. Der kan være forskellige
retningslinier tilpasset den pågældende type gravearbejde, f.eks. til gravearbejde i
forbindelse med ledningsarbejde, udgravning til bygningsfundamenter m.m. Der kan endvidere
indføres et udvidet tilsyn ved opgravning af forurenet jord for at fremme korrekt
sortering. Et eksempel på en vejledning er Miljøkontrollens udarbejdede vejledning til
rådgivere, entreprenører og andre, der arbejder på jordområdet i Københavns Kommune25.
Tilstrækkelig og vedvarende information til entreprenører m.fl. kan medvirke til, at
sortering af forurenet jord ved opgravning med tiden bliver en selvfølge.
Der kan i forbindelse med bygge- og anlægstilladelser stilles krav om, at den
forurenede jord, der forekommer på matriklen, skal renses til den inden for
rimelige økonomiske rammer - lavest mulige forureningsgrad, så anvendeligheden øges.
Dette vil antagelig fremme en omhyggelig sortering ved opgravningen, så de mængder, der
skal renses, mindskes.
Mulighederne for at sortere jorden i det nødvendige antal fraktioner kræver
tilstedeværelse af tilstrækkeligt mange karterings- og oplagspladser. Pladserne skal
være fordelt hensigtsmæssigt i forhold til jordmængderne, og skal have tilstrækkelig
kapacitet, se måltræ A.
Det kan i nogle tilfælde, f.eks. hvor der på opgravningsstedet ikke er plads til at
gennemføre en hensigtsmæssig håndtering, være en mulig løsning, at kommunerne anviser
jord til karteringspladser, hvor der kan ske en sortering i forhold til forureningsgraden.
Herfra vil jorden efter analyser kunne kanaliseres videre til genanvendelse i det omfang,
den måtte være egnet, til rensning eller til deponering. På denne måde kan det
muligvis sikres, at større mængder jord genanvendes.
Sortering i det mest hensigtsmæssige antal fraktioner kan desuden fremmes ved at
lægge en afgift på alt forurenet jord til deponering, således at det bliver dyrere at
komme af med jorden på specialdepoter. Dette vil kræve en omlægning af de nuværende
afgiftsregler, se måltræ A.
Der kan eventuelt etableres en procedure, hvor den, der ønsker at deponere forurenet
jord, skal dokumentere, at det er tilstræbt at begrænse mængden af jord til deponering.
Der er i øjeblikket deponier, hvor der må deponeres rensningsegnet jord. En begrænsning
af dette kan sikres ved, at amterne i godkendelser af deponier stiller vilkår om, at
rensningsegnet jord ikke må deponeres. En større tilbageholdenhed fra kommunernes side
med at anvise forurenet jord til deponering, kunne eventuelt medvirke til øget rensning
og genanvendelse af forurenet jord.
Endelig vil det gennem lovgivning kunne fastsættes, at deponier ikke må modtage jord,
der er rensningsegnet, se måltræ A.
Det er nemt at få jorden på det rigtige tidspunkt"
Det er af væsentlig betydning for et anlægsarbejde eller byggeri, at den
nødvendige mængde jord af den rigtige kvalitet kan fås på det rigtige tidspunkt. Hvis
forurenet, renset eller ren jord skal kunne konkurrere med primære råstoffer, skal
jorden derfor være umiddelbart tilgængelig.
For at dette kan opfyldes, skal jorden både være fysisk tilgængelig, og der skal
være et registreringssystem, der kan oplyse om udbud og efterspørgsel. Tilstedeværelsen
af det nødvendige antal karteringspladser og oplagspladser er derfor en væsentlig
forudsætning for, at det er nemt at få fat i jorden, når den skal anvendes.
En jordbørs på Internettet kunne sørge for formidlingen af oplysningerne om
tilgængelige materialer, ligesom efterspørgslen efter jord kunne foregå via en
jordbørs.
En væsentlig forudsætning for, at en jordbørs kan fungere, er, at der er sikkerhed
for, at jorden har de ønskede egenskaber, og at der er foretaget pålidelige analyser af
jorden. Jordbørsens rolle vil kun være formidlende, men der skal være krav om, at den
jord, der udbydes, lever op til de krav, der stilles på området.
Nedenfor er de forskellige forslag til handlemuligheder, der er opstået på baggrund
af måltræet, samlet i et skema, der kan give et overblik over mulighederne.
Handlemulighederne er kun forslag til områder, der kan arbejdes videre med, eller som kan
virke som inspiration til yderligere handlinger.
|
Mål |
Handlemuligheder |
Måltræ A |
Der er økonomisk incitament til at
genanvende jorden |
|
Genanvendelse belønnes |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Højere afgifter på primære råstoffer
|
|
Transportomkostninger er begrænsede |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Kommuner og amter skal etablere flere oplags-/karteringspladser
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Bindende retningslinier i lokal- og regionalplaner for antal og
placering af karteringspladser
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Bedre planlægning ved bygge- og anlægsprojekter
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Placering af jordrenseanlæg skal overvejes
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Tilskud til bygherrer, der anvender overskudsjord
|
|
Afgift på deponering af forurenet
jord i specialdepot |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Afgift på deponering af forurenet jord, der er egnet til
genanvendelse eller yderligere rensning
|
|
Høje afgifter på råstoffer |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Afgift på råstoffer hæves
|
|
Måltræ B |
Aftagere vil anvende andre materialer
end de plejer |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Jorden kan forædles
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Nye produkter og materialer kan udvikles
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Nye industrielle anvendelsesmuligheder kan udvikles
|
|
|
Udbredt kendskab til
genanvendelsesmuligheder |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Informationsmateriale til kommuner, amter, arkitekter, ingeniører
og entreprenører om, til hvilket formål forskellige typer af jord kan anvendes - med
eksempler
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Information om, hvordan jord skal opbevares
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Ved sagsbehandling i forbindelse med bygge- og anlægsprojekter skal
der vejledes/informeres om genanvendelsesmuligheder
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Etablering af indsamlingsordninger for jord
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Lokale/regionale projektkataloger
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Etablering af et Internetbaseret projektkatalog.
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Folder om genanvendelse af jord i ledningsgrave
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Ny vejledning fra Vejdirektoratet om håndtering af jord fra
offentlige vejarealer bruges på andre områder
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Vejledning fra Miljøstyrelsen om genanvendelse af jord
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Information om brug af afgifter
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Løbende registrering af ideer og eksempler på
genanvendelsesmuligheder
|
|
|
Krav om genanvendelse |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Jordstrømme og jordbalancer beskrives som del af ansøgninger
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Krav om dokumentation om genanvendelse ved udbud
|
|
|
Ønske om at genanvende forurenet jord |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Udarbejdelse af en overordnet strategi for jordområdet
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Fokus på store offentlige projekter
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Opfordring fra staten om at jord så vidt muligt genanvendes ved
anlægsarbejder
|
|
Måltræ C |
Jordens kvalitet og struktur er ikke
en barriere for genanvendelse |
|
Der er leveringsbeskrivelser og
standardnormer for jord |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Kvalitetsnormer for jord udarbejdes
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Produktdeklarationer oplyser, hvilken forureningskategorier af jor
d, der kan anvendes til bestemte formål
|
|
Jorden er egnet til genanvendelse |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Information om opbygning og overdækning af deponier
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Håndbog til brug i opgravnings- og deponeringsfasen
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Udvikling af nye renseteknologier
|
|
Troværdighed om jordens kvalitet |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Deklarationer på alle typer jord
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Akkreditering af laboratorier efter fælles standard
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Akkreditering af prøvetagere
|
|
Medfører ikke værdiforringelse af
ejendom/grund |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Kontakt til Kreditforeninger/ejendomsmæglere om betydningen af
anvendelse af forurenet jord og renset jord
|
|
Måltræ D |
Myndighedsbehandlingen besværliggør
ikke genanvendelse |
|
Koordinering mellem miljømyndigheder
og skattemyndigheder |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Vejledning til miljømyndigheder samt told- og skattemyndigheder med
beskrivelse af terminologier og sagsforløb
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Krav om kontakt mellem myndigheder ved sagsbehandling
|
|
Hurtig sagsbehandling |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Vejledning om myndighedsbehandling med eksempler
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Vejledning om indhold af ansøgning
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Standardgodkendelser for forskellige jordkategorier
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Katalog over jordkategorier og projekttyper
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Annoncering af behov for jord (jordbørs)
|
|
Ensartet brug af afgifter i Told- og
Skatteregionerne |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Vejledning fra Told- og Skat med eksempler
|
|
Ens administration fra kommune til
kommune og fra amt til amt |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Vejledning til kommuner og amter om tolkning af regler
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Brug af standardskemaer og -blanketter samt ensartede sagsforløb
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Oprettelse af erfaringsudvekslings-grupper på jordområdet
|
|
Måltræ E |
Udbud og efterspørgsel svarer til
hinanden |
|
Der produceres ikke unødigt store
mængder jord med et højt forureningsniveau |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Krav til, at al opgravet jord skal opdeles i forureningskategorier
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Udarbejdelse af vejledning om sortering ved gravearbejde
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Krav om rensning til lavest mulige forureningskategori
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Vejledning om sortering ved gravearbejder
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Øget tilsyn ved opgravning
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Al jord anvises til karteringspladser
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Afgift på jord til deponering
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Deponier må ikke modtage jord, der kan renses yderligere
|
|
Nemt at få jorden på det rigtige
tidspunkt |
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Registreringssystem for udbud og efterspørgsel
|
![](../../_themes/nyt-milj-/dot.gif) | Jordbørs
|
|
23 |
Vejledning i håndtering af jord i og fra offentlige
vejarealer, Vejdirektoratet den 1. oktober 2001 (www.vejregler.dk). |
|
24 |
Statslig udmelding til regionplanrevision 2001, efter:
http://www.mem.dk/lpa/landsplan/regionplan/udmeld2001.htm |
|
25 |
Københavns Kommune (2001): Vejledning i anvendelse af
jordflytning , Miljø og Forsyningsforvaltningen, Miljøkontrollen. |
| Forside | | Indhold | | Forrige | | Næste | | Top
| |